Hei, kjære.
- Hvordan går det? - Bra. Jeg bør være der om en time.
- Du gasser på. - Du vet at jeg liker å kjøre.
Se opp for politiet. Du vil ikke komme for sent for din 50. konferanse.
Det er ikke en konferanse. Det er bare en konsultasjon på et sykehus.
Bare dårlig kaffe og enkeltsenger.
- Det hjelper dem, vet du. - Du er en engel.
- Har Chelsea ringt? - Ja, hun gjorde faktisk det.
Hun lurte på om man kan blokkere samtaler.
Jeg ba henne snakke med min bedre halvdel.
Hva er klokka der nå?
Hun er sikkert ute og drikker med vennene sine.
Jeg kan ringe henne i morgen.
Ikke noe sånt. Hun er på biblioteket og leser.
- Hun får ha det gøy, Russ. - Jeg vet hva som lurer der ute.
- Jeg vet hvordan gutter tenker. - Og jeg vet hvordan jenter tenker.
Vi er ikke vandrende målskiver. Stol på meg, hun klarer seg.
Kjører du?
Ja, jeg skal bare på butikken.
Det er så unødvendig.
Kjære, å dra på på konferanser er unødvendig.
- Da så. - Det er ikke en konferanse.
Vi kan dra et sted en helg og pakke bilen full av vin?
Jo, men denne helgen skal jeg på konferanse.
Du sa at det ikke var det.
Jeg blir sikkert sliten, så det ville vært hyggelig å være hjemme neste helg.
Men hvis du vil dra et sted, så...
Det var bare en tanke.
- Har du med deg sovepiller? - Ja, jeg har det.
Jeg kommer ikke til å trenge dem, men de er med.
Ok, jeg ringer deg når jeg har en pause.
Jeg antar at signalene der ute er dårlige, så...
Hva er koden til sprinklersystemet igjen?
Seriøst, Russ. Det er den samme koden vi alltid har hatt.
- Det er 9-18-91. - Og for en første date det var.
Litt bekymringsfullt at du slapp meg til etter bare en middag og kino.
- Du har den siden ved deg også. - Greit, jentefuten.
- Ok. - Ha det.
- Jeg elsker deg. - Jeg elsker deg.
Takk.
- Du må være mrs. Alan. - Ja...
Ja, det er jeg.
Vi er glade for å ha deg her i helgen. Mr. Alan har tatt seg av alt.
Du bor i Black Diamond-suiten. Si i fra hvis du trenger noe.
- Dave viser deg til rommet. - Takk.
Denne veien.
Det skal bli fint i helgen. Litt kaldt, men klart vær.
Er det en spesiell helg eller bryllupsdag?
Det er bare en helgetur.
Han har god smak.
Jeg er ganske nygift selv. Vi feirer to år neste måned.
- Gratulerer. Hun er sikkert heldig. - Takk.
- Hvor lenge har du vært gift? - I 20...
I 21 år.
Det er lenge.
Beklager at jeg spør, men hva er hemmeligheten?
Jeg har bare vært gift i to år. Har du et råd til et nygift som meg?
Avstand gjør kjærligheten sterkere, men aldri vær fjern i armene til din kone.
Og blomster.
Ja, det virker faktisk.
Da er vi fremme.
Takk, jeg trengte virkelig å høre det.
Mannen din må være en heldig mann.
Etter deg.
- Er det ikke fint? - Jo.
Se deg rundt. Her er stua. Et lite kjøkken.
Hvis du vil, så tar jeg med veska på soverommet.
- Takk så mye. - Setter pris på det.
Ha et flott opphold.
Gå til senga. Ta på bind for øynene. Det venter en overraskelse i skapet...
Jeg banker tre ganger. Vær klar.
Everett?
Everett, er det deg?
Everett...
Slutt, slutt!
Slutt!
Slutt.
Vekk fra meg! Vær så snill...
Slutt, sa jeg!
Nå skal du lyve.
Ingen forlater rommet. Verken du eller henne.
Familien din er i fare.
Jeg har Lydia og Jessica.
Hvor gammel er Jessica?
Ett og et halvt år?
Men ikke si noe til Holly.
Du blir her til jeg går, og ikke glem hvor viktig familien er.
Jeg ringer deg senere.
Ha det gøy med kona mi.
Everett!
Vær så snill, Everett...
Kan du ta av de der?
Jeg er så lei meg.
Tror du at du kan utnytte meg? Hvorfor gjorde du det mot meg?
- Tror du at du kan gjøre sånn? - Unnskyld...
- Gå ut! - Unnskyld.
Kom deg vekk fra meg! Nå går jeg. Jeg går.
Du kan ikke gjøre det mot meg.
Det kan du bare ikke.
Det kan du ikke.
- Hallo? - Hva var det første jeg sa?
- Hun kan ikke gå. - Hør her, vær så snill...
- Holly, vent. Vær så snill, vent! - Ikke rør meg.
Jeg mente det ikke. Beklager, jeg ble bare revet med.
Ikke gå fra meg. Vær så snill, ikke gå ut døra.
Unnskyld. Holly, jeg er lei meg.
Ganske glatt.
Hvorfor gjør du dette?
- Familien din takker deg. - Vær så snill, ikke skad familien min.
Dessverre kan jeg ikke si samme om min.
Mr. Pierpoint, jeg vet at du er sint, men dette er galskap.
- Du kan ikke holde oss her... - Men det kan du.
- Hva skal jeg gjøre? - Det er opp til deg. Du er smart.
Seks måneder med å snike rundt, eller fem måneder og tre uker.
Pinlig at det tok meg så lang tid.
Banker pleier å ringe om store uttak. Studieavgift, var det ikke?
- Vær så snill, mr. Pierpoint... - Kall meg Russell.
- Hva skal jeg gjøre? - Du gjør som du vil, Everett.
Akkurat som Holly gjør som hun vil.
Hvis hun går, hvis noen ringer politiet eller noe skjer,
og dere to forlater hotellet i morgen som om ingenting har skjedd...
...så dreper jeg familien din.
Jeg begynner med din vakre kone Lydia.
- Hva sier du til det, Lydia? - Everett, hjelp!
Ikke prøv meg, din drittunge.
Jeg gjorde en feil.
Du kan slå meg, straffe meg eller gjøre det du vil,
bare ikke gå fra meg.
Kan vi begynne på nytt?
Hva kom over deg?
Hva fikk deg til å tro at det var greit?
- Forklar det for meg. - Jeg trodde at du likte det.
- Jeg tenkte at jeg ville prøve noe nytt. - Noe nytt?
Noe nytt hadde vært å gi meg kaffe uten fløte og sukker.
Ja, du har rett. Du har rett.
Unnskyld.
Jeg hadde ikke gjort det hvis du ikke hadde sagt det du sa forrige helg.
- Hva sa jeg forrige helg? - At du likte det hardt.
Og da jeg gjorde ting med deg i øyeblikket.
Jeg vet at det ikke rettferdiggjør det.
Vær så snill, kan vi begynne på nytt?
- Hei, kjære. - Holly, hvor er du?
Jeg er fortsatt på sykehuset. Jeg har pause, så det passet fint.
- I Colorado Springs? - Ja.
Hotellets sikkerhetsvakt.
- Vi fikk klager på støy. - Unnskyld.
Er det noe galt?
Du er ikke i Colorado Springs, Holly, og du er i stor fare.
- Hva? - Er alt i orden her?
- Sir? - Beklager. Vi lover å dempe oss.
Everett Alan er farlig. Hør nøye på meg. Er han i nærheten?
Holly, kan du snakke med meg?
Hvem er Everett?
- Kjære, hva snakker du om? - Mannen du knuller som ikke er meg.
Han heter Everett Alan, og er 27 år gammel.
Kona hans heter Lydia, samme alder.
Datteren heter Jessica. Hun er bare ett og et halvt år gammel.
Du kan ha lurt meg i flere måneder, men det er ikke viktig akkurat nå.
Så hør nøye på meg nå.
Han er en farlig mann.
Everett Alan. Kjære, han er student.
Han er student i klassen min.
Tror du at du er hans første sidesprang?
- Hva? - Tror du at du er hans eneste?
Holly, åpne døra.
Jenter har forsvunnet, selv de som ikke dro helt til Aspen på en helgetur.
Skjønner du hva du har begitt deg ut på? Du er dum. Jævlig dum, Holly.
Kom deg ut derfra, stille og rolig, men bare når du får sjansen.
Holly?
Vent litt.
Ikke løp og vekk mistanke, bare snik deg ut.
Russ, er dette på ekte?
Unnskyld.
Hvem var det?
Mannen min.
- Hva ville han? - Bare sjekke at alt er bra.
Greit.
Jeg... Jeg må få litt luft.
Vent.
Jeg har gjort noe for oss.
Kom.
La meg gjøre det godt igjen.
UKJENT Ta telefonen hennes
La meg hjelpe deg.
Hvis du melder samtidig, så kan jeg ikke løse opp muskelknutene dine.
Greit.
- Jeg... - Du kan stole på meg.
- Bare ryggen, jeg lover. - Greit.
Legg deg ned.
Du må ha litt tålmodighet. Jeg er egentlig ikke massør.
Kom her.
Hvordan gikk thorax-prøven min?
Jeg fikk vel knapt godkjent, selv med din hjelp.
Hvordan har du råd til dette?
- Regel nummer tre. - Det er ekstravagant.
Vekker det ikke mistanke?
Jeg har kredittkort. Ikke flere spørsmål. Ifølge regelen nummer tre...
- Ser ikke kona di betalingen? - Jeg...
...har allerede godkjent den.
Hun er ikke så inni det økonomiske.
Det går bra.
- Hvor sa du til mannen din at du skulle? - Regel nummer en.
På en konsultasjon i Colorado Springs.
Bor dere fortsatt i Denver?
Ja.
Hva jobber han med?
Du prøver virkelig å bryte regel nummer en.
Jeg synes at jeg fortjener å få vite det.
Hvis han er bokser eller politimann så må jeg rømme fort.
Du hadde ikke klart det, tro meg.
- Var det derfor han ringte? - Hva mener du?
- Er alt i orden? Han ringte deg. - Han ville bare høre hvordan jeg har det.
Hva sa han?
Beklager, men denne benken er ikke behagelig.
Han ville bare at jeg skulle høre fra meg før jeg legger meg.
Vil ikke kona di høre fra deg når du er borte i helgen?
Jo.
Hva jobber mrs. Alan med?
Hun gjør det hun kan når hun ikke passer datteren vår. Strøjobber her og der.
- Som hva da? - Det holder.
Jeg er spent på hva du har planlagt for helgen.
Hva står på planen?
Mest innendørsaktiviteter.
Det er kaldt ute og det er verre ting enn å være på rommet hele helgen.
- Og jeg er nok for deg. - Selvfølgelig er du det.
Jeg skal bare vaske av meg massasje- oljen og gjøre meg klar for vår...
Det er fred og ro i dusjen som gjelder.
Mitt rom, mine regler.
- Den er her når du er tilbake. - Greit.
Beklager, vær så snill.
Slutt... Jeg går ikke... Jeg lover!
Kom igjen.
Sjekk balkongen på soverommet
Er det noen der? Vær så snill, jeg er i Black Diamond-suiten.
Holly?
Vær så snill...
Som du skremte meg, Everett!
Beklager, men jeg banket på og trodde du kanskje hadde sklidd.
Nei.
Nei, jeg skulle akkurat ta en dusj.
Jeg liker at vi dusjer sammen.
Jeg vil virkelig dusje alene, hvis det er greit.
Det er vel ikke så ille?
Nå som vi har brutt regel en og tre,
så vil jeg gjerne vite hva mannen din jobber med.
Hvorfor?
Jeg er bare nysgjerrig. Du har ikke avslørt noe.
Det kan ikke være bra, ellers hadde du allerede sagt det.
Du begynner å nærme deg.
Purk?
Nærmere.
Etterforsker?
Nærmere.
Jesus, er han leiemorder?
Nei, han er spaner.
Du kødder.
Han er pensjonert nå, men han var...
Så du har et sidesprang og mannen din er spaner?
Slipp meg!
For helvete, Holly!
- Hva? - Faen også!
Everett, jeg kan ikke...
Hadde det ikke vært riktig å si det for tre måneder siden?
- Jeg skjønner ikke hvorfor. - La meg gjette.
Han sa at han ikke skal bruke sin makt til å trakassere eller forfølge deg!
- Han sitter ved en pult nå. - Pisspreik!
Faen!
Dette er ikke bra.
- Hvorfor ikke? - Må jeg forklare det for deg?
Bli her.
Du er ikke forsiktig nok...
Din kone mister en finger for hvert feilskjær Holly tar
Vi får se om hun tar et glass med deg. Ikke gi henne en overdose
Everett?
- Everett? - La meg være i fred i ett jævla sekund!
Hvordan vet du det? Hvordan i helvete kan du vite det?
Hvordan kan du se meg?
Hvor i helvete er den?
Beklager at jeg skrek til deg.
Du er veldig vakker.
Vil du ta et glass med meg på balkongen?
Det er klart i kveld. Man kan se stjernene.
- Det er kaldt. La meg hjelpe deg. - Jeg gjør det selv.
Har du prøvd vinen?
Kan jeg få et glass hvitvin, hvis det er greit?
Jeg slukner nok av rødvin. Det er en halv flaske igjen i kjøleskapet.
- Er det greit? - Ja, det går bra.
Du kan la det være.
Den er veldig god.
- Hva skjedde? - Jeg flyttet på teppet. Jeg vet.
Jeg frøs sånn. Beklager, jeg mente det ikke. Takk.
Vær forsiktig.
For oss.
Skål.
- Jeg kan åpne. - Nei, jeg gjør det.
Du har gjort nok. Vær så snill og sett deg.
Vær så snill.
Slapp av.
God kveld, sir. Jeg heter Dave og skal servere middagen.
- Skal jeg komme tilbake senere? - Nei, beklager. Kom inn.
Hei igjen.
- Hva er det til middag? - Dessverre frakter jeg bare fatet.
Men det lukter deilig.
Kokken vår er fantastisk. Dere blir nok ikke skuffet.
Måltidet ditt, frue.
Og du, sir.
Hvis dere trenger noe så bare ring resepsjonen og spør etter meg.
Ellers tar jeg meg av det i morgen.
Takk.
Jeg tar meg av det.
Et øyeblikk.
Ga kokken noen spesielle instruksjoner?
Nei, kokken sa ikke noe.
- Vil du at jeg skal spørre ham? - Det er ikke nødvendig.
Tusen takk.
Med glede, som alltid.
Nyt måltidet.
Skal vi?
Greit.
Hva er det til middag?
Jeg valgte kokkens spesialitet for to.
Enten har kokken virkelig humor
eller ikke særlig mye fantasi.
Men jeg liker blodige biffer.
- Du er den eventyrlystne av oss. - Er jeg det?
Jeg er ikke helt sikker på
at jeg hadde hoppet på den ville turen hvis du ikke var så frampå.
Så jeg var frampå?
Så vidt jeg husker, var du på grensen til å stryke,
og jeg spurte om du trengte hjelp med neste kapittel,
som du aksepterte entusiastisk.
- Du er litt av en lærer. - Ja, det kan du si.
Jeg glemmer aldri den første dagen.
Din iherdige misbilligelse til min bruk av bedøvelsesmiddel.
Det var din stolthet som tiltrakk meg. Det var nok skjebnens lunefullhet...
...at vår første privattime handlet om forplantningssystemet.
Den magiske, mystiske åpenbaringen i evolusjonsvitenskap.
Hvordan hver og en av oss kommer til verden avgjøres ved en tilfeldighet.
Og likevel er vi her.
Jeg tror ikke at jeg har takket deg for at du hjalp meg.
Jeg tror vi begge vet at jeg ville blitt en utmerket lege.
Unnskyld, vet jeg det?
- Hvorfor hjalp du meg da? - Et svakt øyeblikk.
Morsomt, fordi jeg trodde at du...
Skjebnens lunefullhet, sa du. Hva mente du med det?
La oss være ærlige. Vi er begge gift.
Ja, det er vi.
Har du satt pris på vår tid sammen?
- Ja, jeg har det. - Har du det?
Ja, jeg har satt pris på den.
De naturlige øyeblikkene som ikke er preget av dager, måneder og år
med å vite nøyaktig hvordan noen vil reagere.
Det ukjente.
Øyeblikk av rene sjokk og tilfeldigheter.
Nytelse for både kropp og sjel...
...som bare kan skje når du ikke vet hvordan noen vil reagere.
Og alt er selvfølgelig forsterket fordi det er forbudt frukt.
Det er galt.
Så hvert stjålne øyeblikk, hvert nattlige møte...
Mitt optimistiske sinn lurer meg til å tenke...
...at dette kanskje er den humpete veien
før noe nytt og fantastisk skjer.
Men det skrittet hadde jeg ikke våget å ta.
Jeg ville aldri tatt den risikoen.
Så...
Her sitter vi i vår lystige skjærsild.
Men vi hadde det gøy.
Ja, det har vært gøy.
Hvor er telefonen min?
Etter middagen. Jeg lover.
HJELP! RING POLITIET. HAN ER FARLIG.
Holly ga godt med tips til Dave
Synd at Lydia måtte betale resten
Everett, hva skjer?
Hva er det?
En tom tallerken.
- Hva skjer? - Slutt.
- Hva er galt? - Ikke gjør det.
Everett, kom igjen. Drikk litt.
Er en spontan middag for dristig for deg? Kom igjen.
Trodde du at din maktdemonstrasjon tidligere
skulle være første og siste gang vi knuller i dag?
Trodde du det?
- Holly, legg den ned. - Si hva som foregår her.
Og så skal jeg gå.
- Unnskyld. - Ut med det.
Seksuelt overgrep er lett å bevise, så du er ganske ferdig der.
Kom nærmere, som om du skal kysse meg.
Jeg vil ikke kysse deg.
- Stol på meg. - Jeg stoler ikke på deg!
Rommet er avlyttet. Jeg vet ikke hvordan han kan se og høre oss.
- Hvem? - Mannen din.
Han har familien min. Han vil straffe meg for forholdet vårt.
Kom igjen.
Faen, du dopet meg ned.
Hjelp...
Unnskyld...
Hva faen?
Rolig.
- Holly... - Ikke rør meg.
Hva er det siste du husker? Hør her.
Du dopet meg ned!
At mannen min står bak alt, og at han avlytter oss?
Din psykopat.
Jeg vet hvem du er.
- Hvem er jeg? - Han fortalte det til meg. Du vet det.
Jeg vet ikke.
Jeg er ikke den første som du gjorde dette mot!
Jeg er ikke den eneste du har gjort dette mot!
Hva snakker du om?
Det er best at du slipper meg ut, Everett.
For Russell er på vei hit med hele politistyrken.
Er han det?
Tyst, tyst.
Hva i helvete?
Se på meg. Se på meg.
Hva skjer?
Er det over? Kan vi gå nå? Hvem har gjort dette?
Hva er det i denne? Har du fått i deg dette? Fortell meg.
Gi meg den. Ta den her og skriv det ned.
Fortell meg alt.
Skriv det ned. Kom igjen.
Faen!
Everett, du må låse opp disse.
Jeg kan ikke. Ikke ennå.
Det er ikke noen mulighet for at du kommer unna med dette. Forstår du?
- Holly, jeg... - Everett, det er over. Det er over.
Ikke gjør det verre enn det er.
Tenk på familien din. Det kan bli et vendepunkt for deg.
Jeg kan hjelpe deg, Everett. Du kan begynne å bli frisk.
Men jeg er en psykopat, ikke sant?
Dater og dumper dem, eller verre. Er det det Russell sa?
At jeg ikke bryr meg dritten om familien min.
Skal han komme på sin hvite hest og redde deg fra slemme meg?
- Jeg kan ikke vente. - Da skal jeg ikke kaste bort mer tid.
Nei, Everett! Vær så snill!
Nei, ikke gjør det.
Nei, ikke gjør det!
Russ! Å, herregud!
Herregud! Hva har du gjort?
Hva har du gjort?
Jeg har ikke gjort noe.
Hva har du gjort?
Jeg er her, jeg er her.
Jeg er her, Russ.
Jeg...
Jeg fant denne.
Jeg vet ikke hva som er i den.
Dette er til dere begge.
Dere var begge gift, og forholdet har skadet familiene deres.
Jeg skal gjøre et unntak og endre reglene.
Bare en av dere sjekker ut i morgen. Dere avgjør hvem.
En av dere får forlate kjærlighetsredet og se hva som er igjen av familien.
Den andre kommer til å måtte ta seg av dem.
Chelsea kan ha havnet i dårlig selskap etter hennes ville natt.
Romveninna hennes Sammy er altfor godtroende.
Og Everett, du vet allerede hvor nær jeg er til familien din.
Hvis dere kontakter politiet, får tak i hjelp eller prøver å flykte,
så dreper jeg resten av familiene deres.
Da kan dere flykte sammen, for det er alt dere har igjen.
Klokka går.
SIKKER
Jessica er nesten to år. Jeg har ikke noe valg.
Everett, slutt. Tenk etter nå. Vi er sammen om dette.
Tenk på datteren min. Bare tenk på henne.
- Vær så snill, du må forstå. - Slutt.
Herr og frue, vennligst åpne hvis dere er der inne.
Hotellets sikkerhetsvakt.
Herregud...
- Beklager at vi forstyrrer. - Det går bra.
Beklager tiden det tok. Hva kan jeg hjelpe dere meg?
- Nok en klage på støy. - Jøss, jeg beklager.
Vi blir revet med noen ganger. Vi lover å dempe oss.
Beklager, men en i serveringspersonalet er savnet.
Han sendte merkelige meldinger til en i staben,
så vi snakker med alle gjestene som var i kontakt med ham.
Jeg håper at han har det bra. Hvordan kan jeg hjelpe?
Han heter Dave Parker. De på kjøkkenet sa at han serverte middag her.
Er kona di her?
- Kan vi få snakke med henne? - Et øyeblikk.
Hva gjør du?
Jeg skal låse dem opp.
Vi må jobbe sammen for våre familiers skyld.
Vi må lyve.
Jeg beklager, men det er vår frihelg.
Så fint.
- Mrs...? - Holly.
Hyggelig å møte deg, Holly.
- Vi fortalte akkurat... - Everett.
Vi fortalte akkurat at en av serveringspersonalet, Dave Parker...
Romservice-fyren er savnet.
Jøss, det var fryktelig å høre.
Vi lurer på om han sa hvor han skulle eller om han oppførte seg merkelig.
Nei.
Han var veldig høflig og profesjonell.
Han kom inn, serverte maten og vi ga ham tips.
Og så gikk han.
- Unnskylder dere meg? - Selvfølgelig.
Det går bra.
Takk.
Har dere forlatt rommet etter middagen
for å gå ned til resepsjonen eller for å hente is?
Nei, vi har vært her hele kvelden.
Er det noe du kommer på når vi er her?
Nei, egentlig ikke.
Det stemmer vel, kjære?
Ja, det stemmer.
Det var alt.
- Ha et fortsatt fint opphold. - Takk.
Vi kommer til å spørre andre gjester,
så hvis du kommer på noe...
Da sier vi i fra. Takk.
Skal vi sette oss ned og snakke om dette?
Den som gjør dette overvåker oss nok nå.
Så beleilig. Hvordan klarer de det, Everett?
Jeg har mine teorier.
Fortiden til mannen din innen overvåkning kan ha kommet til nytte.
Så hvem gjør dette? Hvordan vet jeg at det ikke er deg, Everett?
Ringfingeren til kona mi ble sendt sammen med middagen,
for å straffe meg fordi jeg ikke fulgte reglene.
Se på den tildekte tallerkenen som ligger i vasken.
- Hvilke regler var det? - Gå og se.
Herregud...
Reglene var at jeg skulle holde deg her og ikke si noe,
og så gå herfra morgenen etter.
- Men nå... - Kan bare en av oss gå herfra.
La oss være helt ærlige, Everett.
Hvis ikke sikkerhetsvaktene hadde kommet, -
-så hadde du drept meg og gått herfra.
- Jeg skjønner. - Gjør det deg ille til mote?
Jeg har kone og barn å forsørge. Jeg kan ikke bare forlate dem.
Everett, la meg si det rett ut. Du har allerede gjort det.
Når du for et halvt år siden begynte å knulle foreleseren din,
med den fåfengte tanken om at du kan bli en ekte lege.
- Og hva med deg? - Du drepte mannen min.
Du lot meg sitte fastbundet mens han døde.
Jeg kunne ha reddet ham.
Alt dette er din feil. Alt er din feil.
Du, Everett Alan, er det verste som kan skje med noen.
- Jeg skal fortelle hvordan alt begynte. - Ikke gjør det.
Jeg lå fastbundet med kneblet på gulvet,
og så på at mannen din knullet deg.
Det var ikke meg, Holly. Tenk på det.
Det siste han sa før han bandt meg opp var, "Ha det gøy med kona mi."
- Så hvem gjør dette, Everett? - Jeg vet ikke, sa jeg.
Jeg drar hjem til datteren min.
- Har du noen gang hatt følelser for meg? - Kutt ut.
- Ikke kom nærmere. - Jeg mener det. Hadde du det?
Ikke kom nærmere.
Du vil avfeie det som en flørt, men jeg tror ikke at det var det.
Jeg kunne aldri skadet deg, jeg lover. Jeg hadde ikke gjort det.
Vær så snill, la oss ikke gjøre dette.
Jeg ber deg, Holly.
Jeg elsker deg.
Å, herregud...
Ikke gjør det.
Vent, vent, vent.
Hvordan skal vi lyve om dette?
Jeg trenger en lege.
Vi er fryktelige mennesker, Holly.
Nei, det er vi ikke.
Jeg fryser.
Jeg begynner å fryse, Holly.
Jeg vet at vi ikke skal være sammen.
Kan du holde meg i hånda?
Unnskyld.
Vær så snill, ikke si noe til familien min.
Jeg skal ikke det.
Tror du at de tilgir meg?
Jeg vet ikke.
Kan du tilgi meg? Kan du tilgi meg for dem?
Ja.
Jeg tilgir deg.
Jeg tilgir deg, Everett.
- Holly... - Jeg er her.
Jeg er her.
Du er et skritt fra friheten.
Det eneste du må gjøre er å ødelegge telefonen.
Legg den i mikroovnen i 30 sekunder. Så er det over, og du kan dra hjem.
Eller du kan komme til rom 513 og møte meg.
Så presenterer jeg meg selv og forteller deg hvorfor.
Og så lover jeg å la deg gå. Jeg skal ikke skade deg.
Ikke vær bekymret for rommet. Noen tar seg av det.
Romnøkkelen min ligger i lomma til mannen din.
Vær så snill, ødelegg denne telefonen.
ØDELEGG TELEFONEN, MAMMA
Herregud!
Nei, ikke rør meg!
Det går bra. Faren er over.
Jeg skal ikke skade deg.
Jeg lover å ikke skade deg.
Det går bra.
Jeg skal ikke skade deg. Jeg skal ikke skade deg.
Jeg skal ta av deg bindet.
Bra, jeg skal ikke skade deg.
Herregud...
Hvor er Everett?
Hvor er mannen min?
Hvor er han?
Jeg skal ringe til politiet.
Og jeg skal få oss ut herfra. Jeg lover.
Vent her.
Russ stolte visst aldri helt på meg.
En smart mann.
Men det krevde ikke så mye å overtale ham.
Hvorfor?
Hvorfor skulle noen forråde kjærligheten og tilliten til sin nærmeste?
Jeg vet ikke. Si det du.
Du tvang oss...
Jeg tvang deg ikke til å gjøre noe, Holly.
Everetts to første var ikke noe. De forsvant bare som en fæl drøm.
Men du...
Han var besatt av deg.
Og nå når jeg står foran deg kan jeg forstå hvorfor.
Du hadde alt, men det var ikke nok.
Er han død?
Vi trenger en lege til rom 512. Ring politiet og en ambulanse.
- Du slipper ikke unna med dette. - Den mistenkte er farlig og bevæpnet.
Jeg tror det.
Å, herregud!
Fingeravtrykkene til dere begge er overalt.
På verktøyene som jeg kuttet av tunga til mannen din med.
På sprøyta.
Til og med på kniven som jeg drepte den stakkaren med, dr. Pierpoint.
Åpne, det er sikkerhetsvakten!
Du må åpne døra.
Russell måtte betale for dine synder.
Åpne!
Og det må datteren din også.
Hvor er dr. Pierpoint?
Stå stille!
Stå stille med hendene over hodet!
Hendene over hodet nå!
Norske tekster: Anders Svendsen www.firstlightmedia.com